GÖRA OM
SLUTET ÄR NÄRA
Jag förstod aldrig den där historien. Den där flickan, Dorothy, du vet?
Hej.
Hon lever ett vanligt, tråkigt liv och får chansen att leva ett spännande liv
men vill bara åka hem.
Hur fick du mig med dig?
Jag åkallade mina förfäders kraft. Inget konstigt.
Visst.
Det är jobbet. Vänta.
Hallå, Farnaz? Vänta. Jag kan inte... Det kan inte stämma.
Kolla... Nej, ring inte larmcentralen.
Ring inte larmcentralen. Jag kommer.
- Jag måste iväg. - Va?
Vänta.
Vi kan inte låta dig köra iväg och bli mördad.
Vi kan inte göra nåt förrän vi vet vem som mördade mig.
Om jag inte åker till labbet ikväll
kommer de bara att försöka igen.
Inte igen, pappa. Jag känner inte till det här området. Jag hittar inte hem.
Stanna här. Jag kommer tillbaka och hämtar dig.
Pappa!
Jag väntade på dig.
Jag vet.
Hela kvällen.
Men vi kan ändra på det.
Vi åker till labbet.
Sluta! Ta det försiktigt med utrustningen.
Var är hon?
Jag sa ju att hon inte är här. Rör inte den!
- Det är en MR-röntgen för 10 000 dollar... - Var är Alma?
Vad händer?
Jag såg att dörren var uppbruten och hörde saker gå sönder, så jag ringde dig.
Det visade sig vara din fru.
Alma?
Varför är mamma här?
Jag vet inte. Det sista jag minns är att jag lämnade dig på gatan.
Var gömmer du dig, Alma?
Jag vet att du tar hit henne på kvällarna för att göra dina experiment.
Det gör jag inte, Camila.
Alma berättade om en dröm där hon kom till ditt labb
och du satte metalltrådar på hennes huvud som Frankenstein.
Ja, små flickor har en massa fåniga drömmar.
Sluta ljuga.
Jag minns det. Det var ingen dröm, eller hur?
På sätt och vis är allt en dröm.
Men nej, det var ingen dröm.
Du sa att du aldrig utfört experiment på mig.
Nej, jag försökte bara framhäva dina förmågor.
Jag vill inte att du blir som min mamma.
Ett offer för... Jag ville att du skulle vara en schaman,
vilket du håller på att bli och du har överstigit mina förväntningar.
- Hon är inte här. - Var är hon, då? Alma?
- Jag lämnade henne för att komma hit. - Lämnade henne? På kvällen?
I Terrell Hills. Det är ett bra område.
Hur kunde du lämna henne där?
För att du bröt dig in på mitt labb!
Vem bryr sig om ditt dumma labb?
Du vet hur viktigt mitt jobb är.
Ditt jobb? Eller tillbringa kvällarna med din söta flickvän?
Camila, vi är inte...
Du bryr dig mer om den här kvinnan än din egen dotter!
Ingen bryr sig mer om Alma än jag.
Hon kan vara svaret på hur man låser upp tid och rymd.
Hör du dig själv?
Du var faktiskt en skitstövel.
Jag var driven.
Du utnyttjade mig för din forskning.
Jag försökte hjälpa min mamma.
Va?
Jag tänkte att om jag gick tillbaka i tiden
kunde jag träna henne så att hon inte skulle bli ett stort, läskigt monster
som blev inlåst, men jag upptäckte hennes kraft och hur speciell hon var.
Som du.
Får jag inte ha min egen relation med Alma?
Nej, det får du inte! Jag tänker inte ljuga mer för mig själv.
Du är inte min man längre. Du är knappt far till dina döttrar.
Jag tänker aldrig bli en sån pappa
som kommer hem varje kväll kl. 18.00
och leker med dockor och fixar varmkorv.
Jag är inte sån.
Det handlar inte om det och det vet du.
Det är slut, Jacob.
- Nej, det är det inte. - Hör på mig!
Kom inte hem igen.
Nånsin.
Minns du inte nåt av det här?
Jag minns inget efter att jag lämnat dig.
Jag trodde att det berodde på olyckan,
men jag tror att det är nåt mer.
Jag kan inte stanna här.
Nej, nej. Lämna mig inte här igen. Du måste stanna här.
Du måste.
Vad fan?
Man behöver båda föräldrarnas medgivande för att utföra läkarexperiment på barn.
Sluta. Min fru har precis lämnat mig.
Jag vill inte göra det här längre.
Vi har gått över för många gränser. Först, de stulna relikerna...
Nahuatl-indianerna insåg inte vilka krafter de besatt.
Stulna reliker?
Och nu utför vi olagliga experiment på ett barn.
Vart ska du, Farnaz?
Jag ringer din fru och berättar sanningen.
Gör inte det. Hon låter mig aldrig träffa Alma mer.
Sen rapporterar jag dig för avdelningschefen.
Om det kommer ut att jag visste och inte sa nåt...
Nej, Farnaz. Bara... Jag kan inte tänka klart.
Jag är ledsen. Jag har kanske fel.
Jag kan köra dig hem, så tänker vi ut hur vi ska berätta för min fru
vad vi gör här och att det inte gör Alma illa.
Vi kan börja där.
Okej.
Vänta, vad? Varför är jag här? Pappa?
Rakt fram vid rödljuset, bara stanna.
Bilen kommer inte att krocka med dig, du kommer inte att åka till sjukhuset.
Allt kommer att bli som vanligt igen.
Okej, var är du?
Jag skulle aldrig dragit in dig i det här. Förlåt.
Vad hände när du körde hem Farnaz?
Kör upp till rödljuset och stanna.
Nej, jag vill veta sanningen. Jag vill veta allt.
Pappa?
Jag måste få veta vad som hände.
Låt bli, Alma.
Du missade min väg.
Det är inte vägen till mitt hus.
Vart ska vi, Jacob?
Det finns inget kvar för mig.
Min familj har tagits ifrån mig.
Du har vänt dig emot mig.
De tänker ta mitt labb och mitt arbete förlorar sin validitet.
Jag är ledsen. Jag ska inte säga nåt. Jag säger inget till nån. Jag lovar.
Men jag litar inte på dig.
Släpp av mig, Jacob.
Vad gör du, Jacob?
Tar kontrollen.
Nej!
Förstår du inte? Jag är inte värd att räddas.
Nej! Pappa!
Jag är inte den schysta killen som jag trodde, som jag övertygade dig om.
Nej! Jag ger inte upp dig! Vi åker tillbaka och försöker igen.
Vi kan gå tillbaka oändliga gånger.
Det förändrar inget.
Jag fastnar bara i mina egna misstag. Titta vad jag gjorde!
Du säger att jag är mer än de dåliga valen jag gjorde,
att jag egentligen vill hjälpa folk. Var tror du jag har fått det ifrån?
Du vill bara ha en pappa som du kan älska, så du ser det du vill se.
Nej! Det måste finnas ett sätt.
Kan inte den du är nu påverka den han var då? Du är bättre nu!
Det kan finnas ett sätt, men... Men jag är nog inte tillräckligt stark.
Försök bara! Försök inte, men försök.
Försök utan att försöka för mycket, förstår du?
Du låter som jag.
Så klart jag gör. Du är min pappa.
Den där flickan, Dorothy, du vet?
Kvällen då du kommer tillbaka möts tidslinjerna.
Om det här fungerar, får jag träffa dig igen.
- Var? - Du vet var.
- Du har den. - Du har den!
Möjligheten till ett nytt liv.
PÅSKVAKA MIDNATTSMÄSSA - 20 APRIL, 2019
Vi ska vara i grottan tillsammans.
Jag gillar det här.
Jag förstod aldrig den där historien.
Den där flickan, Dorothy, du vet?
Hon lever ett vanligt, tråkigt liv och får chansen att leva ett spännande liv
men vill bara åka hem.
Om du fick chansen att göra nåt fantastiskt,
skulle du bara vilja att allt blev som vanligt igen?
Jag tänker alltid att om häxan dör om hon blir blöt,
måste hon vara försiktig när hon kissar.
Vad observant. Det är jobbet.
Tänker du svara, eller?
Skämtar du? Ta ett jobbsamtal? Vi har en godishink att fylla.
Vi har inte fått en enda jordnötschoklad,
och de är de enda din mamma gillar.
Vad sa du om Trollkarlen från Oz?
Det är så mycket av det som inte fungerar. Jag menar, aporna?
De där pyttesmå vingarna? Det är inte aerodynamiskt friskt.
- Du är en sån nörd. - Tack.
Herregud.
Läraren sprang in i spegeln, den krossades,
hon föll på golvet och blev blodig.
Nej! Jag vet hur det ser ut ur ert perspektiv,
men det gick inte till så.
Barn, jag måste prata med Alma en stund,
så jag sätter på en film.
Frost!
- Allt utom Frost. - Okej, kom.
Jag har försökt att vara förstående
och allt sen olyckan,
men jag måste tänka på vad som är bäst för barnen
och det du gjorde idag var helt oacceptabelt.
Jag förstår att det kan verka så...
Du får inte arbeta här längre.
Jag skulle faktiskt be om att få vara ledig idag i alla fall,
för jag måste till en pyramid i Mexiko.
Som din vän,
är jag verkligen orolig för dig.
Det är bra, Tunde. Jag gjorde vad jag måste
och nu kommer allt att ordna sig.
Okej.
Jag kan i alla fall göra en smörgås åt dig.
Jag måste gå. Jag måste dit innan tidslinjerna justeras.
Jag undrade faktiskt över det,
för i Tillbaka till framtiden förändras historien så fort Marty kommer tillbaka.
Tidsresor fungerar visst annorlunda för vita.
Jag ville bara vara säker på att du tänkt igenom allt.
Hallå? Alma?
Vad gör min mamma här?
Jag vet inte. Hur skulle jag veta det?
- Sam sa att jag skulle komma. - Fan.
Ringde du henne?
Jag var tvungen att göra nåt. Tunde berättade vad som hände i skolan.
Din mamma och jag har pratat. Vi är verkligen oroliga för dig.
Din lille skit. Sinkade du mig?
Ja, men snälla, lyssna på mig.
Herregud, varför fortsätter jag att lita på dig? Jag är en idiot.
- Är du okej, Alma? - Vänta lite, Camila.
Släpp in mig, mija.
Jag kollade ditt recept
och det fick mig att kolla en sajt om schizofreni.
Du måste medge att symtomen stämmer.
Du hör röster, tror du har speciella krafter
och tror att du måste genomföra ett storslaget uppdrag.
Ja, du har kommit på det, Sam! Ni är läkare! Jag är galen! Jag är rubbad!
Det är nåt allvarligt fel på dig
och jag är trött på att låtsas att det inte är så.
Vet du vad? Jag är inte ditt problem, så låt mig vara.
Alma, jag skaffar hjälp åt dig även om det betyder
att du kommer att hata mig för alltid för sån är kärleken.
Nej, vet du vad kärlek är? Kärlek är att inte ljuga för mig hela jävla tiden!
Visst! Ska jag vara helt ärlig mot dig?
Du är mentalt störd.
Du reste inte tillbaka i tiden
och din pappa pratar inte med dig för han är död!
Förlåt.
Vet du vad? Jag skulle göra slut med dig nu,
men efter att tidslinjerna justeras kommer jag aldrig att ha träffat dig.
- Alma! - Jösses!
Sam säger att du inte tar dina tabletter.
Tack, Sam!
Och att du tror att du har pratat med din pappa.
Jag måste gå.
Och nu har du sprungit in i en spegel framför barn.
Det kommer inte att läka så bra.
Vet du vad? Nu vet jag vad du har undanhållit mig.
Du bröt dig in i pappas labb den kvällen.
Vad löjligt.
Du behöver hjälp. Alla ser det utom du.
Jag ska ta dig till ett ställe där de kan ta hand om dig.
Vad för ett ställe?
Ett fint ställe med de bästa läkarna. Stiliga läkare.
Nej. Jag har planer idag, men vi lägger in
en mor-och-dotter-dejt till hispan en annan gång.
Okej, du har rätt! Jag träffade din pappa på labbet den kvällen.
Jag vet inte hur du vet det.
För att jag var där. Och jag vet att du har ljugit.
- För att skydda dig. - Från vad?
Din pappa.
Året innan han dog började han säga ologiska saker.
Det blev läskigt, så jag tvingade honom till doktorn.
Så klart du gjorde.
Han fick diagnosen schizofreni.
Jag försökte få honom att gå i terapi och ta medicin,
men han lyssnade inte. Han experimenterade på dig.
Jag vet. För att hjälpa mig.
- Hur då? - Du skulle inte förstå.
Du låter precis som han.
Jag vill inte göra samma misstag som jag gjorde med din pappa.
Jag vill inte förlora dig också.
Jag ger inte upp dig, Alma.
Du behöver inte oroa dig för mig, mamma.
Och du behöver inte ge dig själv skulden för pappa.
Det var inte ditt fel. Du bara...
Du förstod honom inte.
Du måste följa med mig till den här kliniken, Alma.
Nej. Jag ska till Mexiko.
Alma! Nej, Alma!
Alma!
Oroa dig inte, mamma. Pappa och jag fixade allt. Det ordnar sig för oss alla.
- Nej, Alma! - Okej.
Jag hade vägarna förbi, så jag tänkte komma och säga hej.
Sa mamma åt dig att komma hit?
Jag gör dig en stor tjänst. Mamma har tappat kontrollen.
Jag fick henne lugn genom att lova att flyga ner och se till att du är okej.
Jag är okej.
Skönt att höra.
Förstörde jag din smekmånad?
Nej. Ingen fara alls.
Nämnde jag inte att det är den värsta dagen i mitt liv
och att allt går åt helvete?
Jag tror inte att du nämnde det.
Jag berättade allt för Reed.
Jag kände mig så nära honom
och visste att han skulle älska mig i alla fall,
så jag var tvungen att berätta sanningen för honom.
- Det gick inte bra. - Herregud.
Familjen Hollingsworths advokat låter annullera äktenskapet.
Jag måste återlämna alla bröllopsgåvorna imorgon.
Tack för de sex gafflarna.
- De är från Sam också. - De är fina.
Det bästa är...
Hela den här verkligheten kommer att försvinna.
- Jaså? - Ja.
Vi behöver bara vänta här ikväll. Pappa kommer att komma tillbaka.
Allt kommer att ha ändrats. Han kommer inte att ha dött.
Vår familj kommer att vara normal. Vi kommer inte att vara trasiga människor.
Så allt dumt skit vi har gjort i livet...
Det försvinner bara.
Vad bra.
Där är en till!
Va? Fan. Jag missade den.
Det är den fjärde. Hur kan du missa det hela tiden?
Det spelar ingen roll. Det är en fin kväll.
Pappa kom inte.
Jag är ledsen.
Hans astrala jag höll kanske inte. Det är enda förklaringen.
Det finns en annan förklaring.
Vadå?
Allt är bara i mitt huvud och jag är bara en galning som alla tycker synd om.
Så är det inte.
Vill du inte att det ska finnas mer?
Tror du inte att det måste finnas mer?
Jag vet inte. Jag menar, vi sitter ju här
och ser den vackra soluppgången bland gamla ruiner.
Träden.
Fåglarna.
Molnen.
Det verkliga livet är också ganska fantastiskt.
Ja. Jag vet.
Jag ska hjälpa dig igenom det här. Mamma också.
Låt mig ta dig hem.
Okej.
Jag behöver bara vara ensam några minuter.
Jag vet att det låter sjukt,
men jag måste bara försäkra mig om att pappa inte kommer ut ur grottan.
Jag måste vara helt säker innan jag... lämnar allt det här bakom mig.
Vi ses i bilen.
Okej.
Jag älskar dig.
Det vet jag. Det är därför jag vet att du är galen.